Åt vänster.
Andas.
Öppna upp bröstkorgen.
Igen.
Varsågod, chefen.
-Jag fick ingen barnvakt. -Det är okej. Gå och ta en matta.
Hej. Hej. Vill du köra lite yoga?
1 000 dollar för jord? Sen när kostar jord 1 000 dollar?
Jord är dyrt i en stad som är byggd ovanpå en öken.
Så här. Du kan sitta där.
Hey. Vart ska du?
-Han gör det verkligen. -Vem gör vad?
Kevin. Han lämnar mig.
-Var är du? -Jag hukar bakom en kruka på gården.
-Hur stoppar jag honom? -Låt honom gå, Abbie.
-Mina händer darrar. -Är inte du yogalärare?
Ryck upp dig i dina chakror och gör exakt som jag säger.
Låtsas bara att du ska ut.
-Klä dig fint och bara gå. -Och sen då?
Kom till mig och berätta.
-Kom jag olägligt? -Du kommer alltid innan jag är klar.
-Jag hämtar resten sen. -Nej, nu får vi det överstökat.
Ropa om du behöver hjälp.
-Det funkar inte denna gång. -Vad då?
-Din fantastiska kropp. -Kan du knäppa klänningen då?
-Du behöver inte sluta. -Jo, det behöver jag.
Annars börjar allting igen och sen tar allting slut igen.
-Tror du inte att vi kan lösa det? -Det är inte du. Det är jag.
Du är suverän. Du är smart, vacker, du lagar god mat och är ett bra ligg.
Jag är inte redo. Jag är inte mogen. Du är för mycket för mig just nu.
Vänta nu. Så om jag var sämre hade vi kunnat få en framtid ihop?
Vill du höra sanningen? Jag vill dejta enklare kvinnor.
När vi äter ute och folk pratar med mig så ska hon le och nicka.
-Vi ska knulla utan instruktioner. -Jag ger dig inte instruktioner.
Och på morgonen går hon direkt så jag kan komma igång med min dag.
Jag vill ha enkelhet nu.
Nej, du vill ha en bimbo och exakt det förtjänar du.
-Robert hade helt rätt om dig. -Jag skiter i vad bögen tycker.
Vänta lite! Kevin?
-Snälla, lämna mig inte så här. -Jag älskar dig inte.
Det är slut.
Jag är den enda som har sett båda.
Ethel är och kommer alltid att vara den definitiva Annie.
Den blonderade uppkomlingen kan inte mäta sig med Merman.
-En hjärter. -Tack. Pass.
-Fyra klöver. -Fyra ruter. För mig är det ruter i.
Robert är här. Då kan vi avgöra "Annie Get Your Gun"'-kontroversen.
-Merman eller Hutton? Vem regerar? -Vet ej, jag är kass på böghistoria.
Synd, Robbie. - Ska vi fortsätta? Jag passar.
Kom.
-Jag sa att det skulle sluta illa. -Två år till åt skogen.
Du nöjde dig med sämre och fick det. Så är det bara.
Om jag var du, vilket jag nästan är, skulle jag lämna återvändsgränden.
-Kevin var min sista normala chans. -Nu skrämmer du mig på riktigt.
-Se på mig. Jag är inte 24 längre. -Du är inte ens 34 längre. Än sen?
Jag vill kanske få en familj nån gång innan det är för sent.
Lös allt med din knäppa familj innan du skaffar en rubbad kopia.
-Jag visste att du skulle förstå. -Du kan skaffa ett barn.
-Med vilken man? -Du kan få barn utan en man.
Köp bara en skvätt elitsperma, svischa runt det och så botten upp.
-Så vill jag inte ha ett barn. -Åk till Kina och köp ett då.
Jag vill ha barn med nån jag älskar.
Jag träffar aldrig nån och snart är det ännu en sak jag inte gjorde.
Ska du deppa så går jag och sjunger "Annie get your gun" med de andra.
Kan jag inte bara få vara ledsen? Kan du inte bara trösta mig?
Okej då.
Nej, jag kan inte ha medlidande med dig.
Inte för att du dumpat aset Kevin. Det gör mig för arg.
Abbie, du är den vackraste kvinna som jag känner.
Jag har högre tankar om dig än du har om dig själv.
-Vad är det med heterokillar i LA? -Det finns inga.
Jag kan inte tänka mig en man som låter dig glida honom ur händerna.
Du är den enda kvinnan i världen som jag skulle vilja...vara.
Vi skålar för att vi slipper träffa losern igen. Och prata om honom.
Jag måste. Lika bra jag åker till studion och får det överstökat.
-Varför? -Han har kvar mina husnycklar.
Ska du offra din sista gnutta självaktning för några nycklar?
-Jag tror det. -Det är tragiskt.
Så här mycket bryr jag mig. Jag sköter det här.
-Skruva ner hi-haten. -Bra som fan. Jag hör en singel.
Fast låt basen dunka så där.
Ös på med basen.
Lägg på mer bas.
Hör du? Man vill skaffa skitstor afro, va?
Hej, hej. Sluta!
-Robert, vad fan gör du här? -Jag vill bara ha nycklarna.
-Husnycklarna. Få hit dem! -Jag har inte dina nycklar.
Inga fler ursäkter, snuttis. Jag hinner inte med smärtan.
-Din kärring behöver raka sig. -Han är inte min kärring.
-Är du kärringen? -Jag är ingens kärring.
-Abbie fick dig att göra det, va? -Abbie?
Är det det du kallar mig den här månaden inför dina fans?
Det är därför jag lämnar honom. Dubbellivet knäcker mig totalt.
-Ge mig Abbies nycklar. -Ge honom nycklarna, Kev.
Du glömde några grejer hemma. Tandborste. Ha!
En tjejs bästa vän: knäskydd!
-Hårborttagning. -Kevin!
En sak till... Du glömde de här.
Din slyna!
Vill du ha nycklarna? Stick härifrån nu!
Kådisarna var inte ens glidmedelsbehandlade.
Se nu vad du gjorde. Följer du inte honom till bilen?
-Jätteroligt...! -Gå och sug i dig det, Kev!
Kom igen. Hoppa in i bilen!
Ja! Skynda dig!
-Tack, Mary. -Du är skyldig mig en tjänst, Muriel.
Kör! Det här är vansinne!
Bra att ni kom. Annars vore det som att krascha min killes begravning.
-Vilka är kistbärarna? -Joes känslolösa släktingar.
De sket i hans liv, men kör långt till begravningen.
-Vad har han på sig i kistan? -Inte jeans och t-shirt. Kostym.
Hans svarta Saint Laurent-kostym i sammet, sa jag. För skrikig, sa de.
De menade för bögig. Nu har han sin brors gamla Hugo Boss-kostym.
Död i Boss.
Finns den svarta sammetskostym kvar? Förlåt.
Tänk om jag fått göra som han ville. Joe ville bli kremerad.
Askan skulle spridas i Joshua Tree-
-till Don McLeans "American Pie" på jättehög volym. Familjen sa nej.
-Varför? -Fråga henne.
Herre Gud, välsigna denna grav och låt dina änglar vaka över den.
-Joe hatade sånt gotiskt hokuspokus! -Det är som att vara med i "Omen".
Det är alltid sorgligt att ta farväl av en närstående.
Särskilt då Joseph rycktes ifrån oss i sina bästa år av lunginflammation.
Lunginflammation!
Bland det svåraste att göra är att stå vid en närståendes grav.
Herre, ta emot vår broder i paradiset-
-och låt ditt ljus skina på honom. Amen.
Tyst.
Hej då, Joe.
När jag dör vill jag inte begravas eller brännas.
Skär mig bara i bitar och lägg mig i frysen här-
-vid de djupfrysta pizzorna i hundra år.
-Robert? -Ja...?
Robert. Det är okej.
-Snälla, stanna hos mig i natt. -Ja.
Bara sex platser kvar att fylla. Finalist 5 är Miss Colombia!
Är Miss Colombia helt sammanbiten? Hon är helt stissig på fenedrin.
-Hoppas hon vinner. -Är alla grymt poppis och har killar?
Självklart.
Titta på Miss Venezuela. Hon ser så glad ut.
Hon har vaselin på tänderna, hennes nationaldräkt är för tajt-
-hon har smajlat oavbrutet i två år och skorna är för små.
-Hon är som jag på en dejt. -Jag kan inte se mig dejta igen.
Tyst med dig. Klart du kan. Se det som en skönhetstävling.
Miss Hoppfull-
-om du vinner kvällens tävling, vad gör du då först som Miss Universum?
Jag går ner på knä och lovar att ändra mig helt för att glädja dig.
Det funkar inte. Jag har försökt. Jag har stått på knä.
-Det är svårt att inte tro på. -Och tiggt om kärlek och ömhet.
Saknar du honom fortfarande?
Jag saknar inte att vara nummer två.
Ja, jag saknar honom.
Han var perfekt för mig.
-Glad självständighetsdag. -Botten upp.
Ooo, tjejen...
Du måste vaxa ryggen igen.
Kom upp hit!
-Hur länge har de varit ihop? -Vet inte. Sen istiden.
Abbie, rör inget. De är galna med sina grejer.
-De verkar så avspända. -Låt inte spritdimman lura dig.
-Förlåt. -Du är en massiv risk.
"Flyg med till Rio", "Top Hat", "Continental", "Swing Time".
Bara 30-talsmusikaler.
-De fastnade i depressionen. -Jag med.
Det här fixar henne. Vad du än gör, sätt ner det.
Var är du?
-Abbie, du är stygg. -Jag kunde inte låta bli.
-Ashby får tokspel. Var försiktig. -Lugn, jag hänger tillbaka den.
-Vems klänning är det här? -Ashbys.
Ashby var på sin tid en av de viktigaste hysteriska klädskaparna.
Glad Fjärde juli.
Hoppsan!
Hej.
-Inbillar jag mig eller...? -Jag vet.
Jag ville ringa dig och berätta allt om det, men du är aldrig hemma.
Lämna ett meddelande efter pipet så ringer jag upp dig.
Jisses...!
Gud, hon är halv två! De kommer när som helst.
De är på väg från flygplatsen nu. Gör nåt! Hjälp mig röja upp här!
Vad gör alla skor här?
-Otroligt att du lät det hända. -Du låter som om du blivit förförd.
-Jag sa nej hela tiden. -Du sa inte nej, du sa "nu".
-Du började. Du kysste mig. -Vi kysser alltid varann när vi ses.
Det är vänligt och europeiskt.
Jag var inte i landet där man hälsar genom att sticka tungan i nåns hals.
Så du har inte varit i Italien nyligen?
-Vi måste prata, Robert. -Nej, vi måste röja upp.
Hjälp mig med soffan nu!
Nånting har hänt.
Det är inte varje dag i veckan som jag ligger med min bästa vän.
Vi var ensamma och fulla.
Snart ser två av kristenhetens ondaste bögar-
-att palatset har förstörts av deras trädgårdskille och hans nymfobästis!
-Du är skamsen, va? -Skamsen?
Det är årets underdrift. Snarare katatonisk, apoplektisk!
För att du välte några lampor? För att du välte dem med en kvinna?
Kan vi prata ihjäl det sen?
-Vi kan aldrig prata ihjäl det. -Vänta!
-Abbie, snälla du! -Jag har sett den blicken så ofta.
-Vilken blick? -Den tomma morgonen efter-blicken.
Du är som alla killar. Jag väntade mig mer av dig som är bög och allt.
-Abbie, sluta... -Gud, vad skönt att vara hemma.
-Kom, Ashby, söla inte nu. -Sakta i backarna.
-Hej-hå, Robbie! -Hej-hå.
Herregud! Vi har haft inbrott!
Som här ser ut! Mina klänningar! Satte du inte på larmet?
-Du måste vattna den ibland, David. -Ingår inte spridare i evig vård?
-Så ska det låta. -För Joe.
-För den evigt unge, vackre Joe. -Han lämnade ändå festen för tidigt.
-Skulle inte Abbie komma hit? -Det hände nåt.
Vi låg med varandra.
"Låg med" som i sov med varandra eller knullade du henne?
-Herregud! Gjorde du? När? -För 1 1/2 vecka sen.
-Hur var det? Var det hett? -Abbie är som vår syster.
-Ska du göra det igen? -Nej.
-Hur vet du det? -Sånt händer bara en gång.
Hon vill inte prata med mig nu och det gör mig väldigt upprörd.
-Hade du gjort det? -Vad?
-Är du hetero nu? -Du vill knulla henne igen, sa du.
-Det sa jag inte. -Snart har han Donald Trump-frisyr.
-Beställer underklädeskataloger. -Och röstar republikanskt.
Gud vare lovad, hon är omvänd. Ring Jerry Falwell.
-Kalla mig inte "hon". -Där hör ni!
Hej, det är Abbie. Lämna ett meddelande.
Abbie, lyft luren. Lyft luren.
Jag vet att vi gick över gränsen, men vi kan komma på rätt spår.
Vi har känt varandra för länge för att bli ovänner av det.
Jag klarar det inte själv. Snälla, ring mig.
Förlåt att jag är sen. Jag vet hur du hatar det.
Jag är utsvulten. Tack för att du väntade. - Kan jag få en meny?
Vad är det där? Sen när äter du kött?
Det gör jag inte.
-Gud. Jag tror att jag måste spy. -Du vill ha i dig järn.
-Du ska säkert ha mens. -Annabel. Min mens.
-När skulle jag ha mens? -Hur sen är du?
Tredje veckan i juni. En, två, tre, fyra, fem...
13, 14 - Korean Hot Springs. 15, 16, 17 - Fjärde juli.
Det minns jag. Körde vi till Matador Beach?
-Stannade vi? -Nej.
Fan.
När kände du dig tjock, ful och suicidal sist?
-Vad vill ni ha? -Vägen till apoteket.
-Så du kommer krypande tillbaka. -Nej.
Jag menar ja. Jag har nåt att berätta för dig.
-En god eller dålig nyhet? -En god nyhet, hoppas jag.
-God nyhet för dig eller mig? -För oss. Hoppas jag.
-Är det större än en brödlåda? -Inte än. Gud!
-Kan du inte bara gissa? -Säg det bara.
Vad är det bästa jag kan berätta?
Att du har hittat en fantastisk kille till mig.
Vad är det näst bästa då?
Att vi kan skruva tillbaka klockan.
Att inget dumt hände mellan oss.
Och att... Tja, att vi är bästa vänner igen.
Jag har saknat dig så mycket.
Jag är gravid och väntar ditt barn.
-Vi gjorde det bara en gång. -Det är allt som behövs.
Åtta martinis och du är på smällen? Lätt gjort att knäcka ditt ägg, va?
Du behöver inte ta nåt beslut nu, men jag tänker föda barnet.
Du kan vara med så mycket eller lite du vill.
Jag måste vara med. Jag kan ju inte plötsligt sluta känna dig.
Kan jag det?
Jag låter dig välja. Du kan bli barnets pappa eller barnets farbror.
Jag vill att du blir pappan. Vi klarar det, det vet jag.
-Om jag... -Snälla. Fundera bara på det.
Här, pappa! Fånga!
Kolla på dig. Vi får torka av dig lite, va?
Inte nu igen.
-Gin och tonic ger inte fläckar. -Jag tål ju inte gin och tonic.
-Mamma. -Åh, älskling!
-Vad har hänt? -Pappa hade en liten olycka.
-Sex timmars helvete. Hur är det? -Det är bra. Kom, så går vi.
-Tack för att du rakade dig. -Jag har faktiskt rakat mig.
Kom!
-Hur är det i trädgårdsbranschen? -Bra.
-Du är så avlägsen. -Jag tänker.
-Hur är det med din vän Abbie? -Hur är hennes kärleksliv?
-Hon är gravid. -När gifte hon sig?
-Det har hon inte. -Vem är pappan?
Faktiskt så är det jag.
Abbie väntar mitt barn och ert barnbarn.
Menar du att allt var ett skämt? Är du egentligen inte bög?
Jag är bög, men jag ska ha barn.
-Jag är förvirrad. -Du gör familjen till åtlöje.
-Barn behöver nån att se upp till. -Jag får gå i högklackat.
Om du var yngre hade jag lagt dig på knät och smiskat dig gul och blå.
Jag tror att du menar om du var yngre, pappa.
Jag tar en taxi. Vi ses på hotellet.
-Visst är han tråkig? -Tack och lov att du är här.
-Jag vet inte om jag klarar det. -Ingen är nånsin redo för ett barn.
Att få barn är det bästa som finns. Då slutar man oroa sig för sig själv.
Det är nåt viktigare än en själv. En stor lättnad.
Det är ett enormt ansvar att plötsligt ta på sig.
Det är en chans man får och inte får igen.
Jag kan inte säga "gör det", men tänk noga innan du inte gör det.
Att få dig är det bästa som har hänt mig.
Även om du har varit en enorm besvikelse på många sätt. Jo då.
Men du är du. Jag avgudar dig.
Försiktigt.
Abbie?
Jag gör det. Jag vill bli vårt barns pappa.
-Är du säker? -Ja.
Jag vill göra det fullt ut.
Jag vill inte vara en bögfarbror-
-som bor på andra sidan stan med en Bruce som ingen får prata med.
Jag vill vara barnets pappa för evigt och alltid.
Och en sak till...
Jag kan inte bli din make.
Du behöver bara vara en pappa. Och en vän.
-Du är vad? -Robert-Robert?
-Bög-Robert? -Han heter bara Robert nu.
-Honom kastar jag inte ur sängen. -Synd att han är bög.
-Växte han med uppgiften? -Tydligen.
Kan vi glömma sexet och prata nuet? Jag ska ha barn.
-Singelmorsor har det tufft. -Jag blir inte det.
Robert flyttar in hos mig. Vi fostrar barnet ihop.
-Vet du verkligen vad du gör? -Robert är en helt otrolig man.
Han har stannat kvar när mina killar stack.
Vi ska älska varandra och aldrig gifta oss, så vi kan inte skilja oss.
Det ligger en knasig logik i det. Robert gör allt som en make gör.
-Som att inte ligga med dig. -Då slipper jag bli bitter.
-Det blir ett vackert barn. -Blir han bög?
-Kelly! -Herregud. Blir dina barn dumma?
Roligt att ha dig här, David. Säg till oss om du behöver nåt.
Okej, tack.
Jag känner mig som ett kräk. Om Joes föräldrar inte kastat ut mig-
-och jag inte behövde bo här hade jag tagit strid.
-Mot vad? -Ditt vansinniga beslut, Robert.
Har du tänkt igenom allt? Kommer du att ha ett sexliv?
Om jag var hetero och blev bög så vore du själaglad.
Men du smäller av att jag får barn med en kvinna. Vilken dubbelmoral.
-Din biologiska klocka tickar. -Det är inte därför.
Jag är less på allt. På festerna, drogerna, kroppsfixeringen.
Jag är inte i en relation. Det är inte en uppoffring, utan en chans.
Jag älskar Abbie. Jag litar på henne.
Och nu kommer ett barn som blir en del av vårt liv för evigt.
-Vad händer om du möter den rätte? -Jag går över den bron då.
Bränn bron i stället.
VAD DU KAN FÖRVÄNTA DIG NÄR DU VÄNTAR BARN
Hellre du än jag.
Jag får titta. Visa mig inte mer.
Barnet sparkade nu.
Hej!
Hör upp, hör upp, hör upp!
Först hälsar jag er alla välkomna till denna speciella tilldragelse.
Vissa, däribland jag, har tyckt att det var väldigt oväntat av er.
Jag tyckte själv att det var rubbat.
Man ser alla unga par åka runt i stan i sina mördarstadsjeepar.
Med en frappucino i ena handen, ungen och en våt blöja i den andra.
-Tur att jag slipper allt sånt. -Och vem behöver sova?
-Du kan ta farväl av alla tyger. -Tack, Annabel.
Världen stöttar inte alltid familjer som är annorlunda-
-men när jag ser på er två...
-Två av de mest generösa, snygga... -Och elakaste monster vi känner.
Och när jag ser all denna kärlek och värme och glädje och...
Jag tror att Abbie vill säga nåt.
Ge mig alla droger ni har!
Här är Sam klädd som Krishna. Han gillade inte smyckena.
Titta på honom.
Se på de två hingstarna.
-Gott nytt år. -Har ni roligt?
Hej, tjejer. Gott nytt år!
-Sa du "gott nytt år"? -Ja. Gott nytt år!
Gott nytt år!
Gott nytt år, Robbie!
Gott nytt år!
Händerna över huvudet. Titta på era tummar.
Händerna mot bröstet. Namaste.
Sam? Varför är du inte med på din egen fest?
-Pappa, är jag dum? -Nej. Vem har sagt det till dig?
Jamie Rappaport. Han sa att yoga var dumt och att jag var dum.
När nån kallar mig dum sätter jag upp ett fönster.
Jag sätter mig i bilen, rullar upp rutan och säger "fönster".
"Jag ser dig, men hör dig inte." Okej, vi provar.
-Kalla mig "dum tönt". -Du är en dum tönt.
Fönster! Jag ser dig, men hör dig inte.
Nu ska jag säga nåt elakt till dig. Du är...
Du är världens sämsta Nintendospelare.
Fönster! Det stör mig inte.
-Jag älskar dig, Sam. -Jag hör dig inte.
-Älskar dig, Sam! -Fönster!
-Vem är den där snyggingen? -Det är Roberts kardiolog.
Herregud! Har Robert problem med sitt hjärta?
Kelly...!
-Älskling! -Mamma.
Gör inte det där.
-Jag började bli orolig för dig. -Jag tog med en överraskning.
-Hej, pappa. -Hejsan.
Håller du i ett cricketslagträ eller är du bara glad att se mig?
-Va? -Jag skojar.
Vilken pärs att få hit honom. Jag blev gråhårig.
-Gubben! -Hej, farmor!
Kom. Hej, älskling!
Minns du din deppige farfar som bara kommer ut på natten?
Han är här.
-Lite luktsalt! Luktsalt! -Han älskar att svimma.
-Farmor, varför svimmar inte du? -Älskling, håll min gin och tonic.
Fejka du med, farfar. Mer glöd. Gester är bättre.
Så ja. Ge honom en kram och en puss.
-Så ja. Akta hans mage. -Ja, tack ska du ha.
-Robert? Kommer du över sen? -Jag ska försöka.
Hej då. Vi ses nästa torsdag.
-Vem bor här? -Min pappa.
Är han busig? Varför sover han inte i samma rum som din mamma?
Han ska det. Eller så kan han sova i ett annat hus, som min pappa gör.
-Det är för att Sams pappa är fikus. -Vad?
-Fikus. -Det heter "samkönad partner".
Pappa säger "fikus" till såna som prejar honom i trafiken.
-Jag vill inte gå och lägga mig. -Så synd.
-Fönster. -Dubbelfönster!
Nu så, herrn...
Varför sover du inte i mammas rum? Älskar du inte henne?
Klart jag älskar henne. Jag sover inte med henne för att hon snarkar.
Hon låter som en gammal helikopter.
Därför sover jag i mitt rum. Fler frågor, detektiven Sam?
Kan jag få en bror på min födelsedag?
Du får fråga mamma. Okej?
God natt. Sov gott.
-Din son börjar ställa många frågor. -Han vet för mycket och måste bort.
Seriöst, Robert. Det blir fler frågor och vi måste veta vad vi ska säga.
Jo, men kan vi ta det i morgon? Jag ska ut.
Är ett möte med kardiologen viktigare än din son nu?
Min son är viktigare än dagens alla måltider, men jag måste äta ibland.
-Du borde göra det. -Jag äter.
Män ringer dig. Gå ut med en av dem.
Så rostar inte dina gångjärn.
Jag är inte en bög fångad i en kvinnas kropp.
-Verkligen? -Du tror att alla vill ha sex.
Jag vill inte ha sex längre. Jag är lycklig i min trädgård.
Jag tänker inte känna skuld med dig för att du roar dig och jag inte...
Du är mamma och en vacker kvinna. Underskatta inte dig själv.
Hej då.
1989.
1999.
1989.
1999.
Gode Gud, var du än är, kan du fixa en karl åt mig?
-Sov nu, för guds skull. -Jag kan inte.
Du är som ett hologram. Du är där, men du är inte där.
Förlåt, jag har mycket att tänka på.
Sam börjar i ny skola nästa vecka och jag är otroligt nervös.
Jag kan bara tänka på det. Är inte det skumt?
Det är frustrerande. Ibland är det som om du inte bryr dig om annat.
Jäklar.
Jag måste till sjukhuset.
Jag gillar dig mycket, Robert.
Och jag gillar dig, o hjärtedoktor.
Men det kommer aldrig att funka. För jag vill ha mer.
Du är som en mur. Du viker inte en tum.
Jag vill inte binda mig. Sam är allt för mig och allt jag hinner med.
Det sa jag till dig redan dag ett. Vi börjar upprepa oss.
Vi kanske bara ska gå vidare då.
Jag måste sticka. Stanna eller stanna inte.
Älskar dig. Hatar dig.
-Inte på det du gillar, Sammy. -Vad händer här?
-Pappa, ge mamma en kopp kaffe. -Snälla.
-Snälla pappa. -Ja, käraste mamma.
Ge mig en puss, Sam.
Sov du gott? - Alltför vänligt.
Pappa.
-Är du en fikus? -Va?
-Och i går var han bara fem. -Sam, var lärde du dig det ordet?
-Kyle sa det till mig. -Sa Kyle vad det betyder?
Nå, vad är det då?
Det är när två killar pussas och gillar opera.
Ja du... Ja och nej. Men ordet "fikus" är ett elakt ord-
-som elaka typer säger när de inte vill acceptera de som inte är som de.
-Och vi är inga elakingar här, va? -Nej.
Just det.
-Major Lady till Major Pappa. -Markkontrollen till Major Lady.
Jag skuggar dig. Jag skjuter nu.
-Major Lady till Major Pappa. -Du är skuggad.
"Fram och tillbaka över ängen med traktorn."
"Till slut var den så nära att Abigail hoppade ner i hålan"...
-Läs den upp och ner. -Åh, jag gillar inte det.
Fröken Fräck hade nya långa blanka svarta naglar-
-och hon pillade ut en enorm lila kråka ur sin vänstra näsborre.
"Middag för en familj på fem", sa prinsessan Lillepropp-
-när hon skar kråkan i tunna skivor och la dem i en stekpanna.
Hej, lille man.
Skriv in dig här, ta av skorna och ta lite örtte.
-Har ni trappmaskin och löpband? -Vi är en yogastudio.
-Bara yoga. -Så inga fria vikter?
-Prova yoga. Det minskar stressen. -Var hittade du den här killen?
Han är min son och han gjorde yoga innan han föddes.
Ja, det är lätt.
Jag är mer en fria vikter-kille. Jag är inte direkt yogatypen.
-Fegis. -Sam, pressa honom inte nu.
Han vill tydligen känna hetttan.
Du har ett gym för spegelatleter en bit ner däråt.
Jag är fördomsfri. Jag vet inte om jag kan gå ner i spagat.
Jag har en lektion om tio minuter. Jag lovar att vara snäll mot dig.
Ihop med händerna och fötterna.
-Namaste. -Namaste.
Andas in och titta upp mot dina fingerspetsar.
Andas ut, handflatorna i golvet.
Andas in, titta upp.
Andas ut, hoppa tillbaka till plankan.
Håll armbågarna längs sidorna, ut med tårna, axlarna tillbaka.
Andas ut, ner till hunden.
Tryck hälarna i golvet och titta på naveln.
-Hur går det för mig? -Bra. Kom ihåg, det är en process.
-Du behöver inte vara perfekt. -Tryck hälarna i golvet.
Titta på naveln. Glöm inte bort att andas.
-Var det bra? -Jättebra.
-Du behöver inte överdriva det. -Det gör jag inte, det är en baggis.
Andas in, titta upp, hoppa fram.
Andas in, stå upp, armarna över huvudet.
Jag reste mig för fort.
Högerhanden greppar om höger stortå. Sträck ut högerbenet.
Andas in, titta upp. Andas ut, för näsan till knät.
Andas.
-Sträck på benet som ni står på. -Jag försöker.
-Andas! -Jag andas, grabben. Jag andas.
Andas ut, för ut benet åt sidan, titta till vänster.
Ledsen för det där.
Vi ses på måndag.
-Är du okej? -Fråga mig i morgon.
Nybörjare är måndagar, onsdagar och fredagar kl. 10.
-Vad sägs om i kväll vid åtta? -Ursäkta?
Vi kan väl äta middag.
-Bjuder du ut mig på en dejt? -Ja. Är det okej?
Vänta lite.
-Hur vet du att jag inte är gift? -Är du det?
-Nej, men jag känner inte dig. -Jag känner inte dig.
Det är poängen med dejten. Du äter väl? Det är bara middag.
Ja, jag äter. Jag har bara inte dejtat så mycket på sistone.
Vi äter, pratar, är pinsamt tysta ibland och dricker kanske vin.
-Men inget dejtande. -Inget dejtande.
-Hur låter det då? -Det låter hanterbart.
-Vi är hemma! -Pappa, vi kom äntligen!
Förlåt att jag är sen. Trafiken var galen.
-Det är inte helt bränt. -Kan jag hoppa över maten?
-Det är rostbiffskväll. -Du ska säga "rost-best".
-Säg åt Kelly att dumpa losern. -Jag ska inte äta med Kelly.
Sam, gå och tvätta händerna. Och ansiktet.
-Jag har en dejt. -Nej? Med vem?
Ben Cooper, investeringskonsult från New York.
-Vad gör han i LA? -Han jobbar med ett övertagande.
Det låter inte bra. Är han snygg?
-Så vår typ. -Vilken typ då?
-Stora händer. -Vet han om mig?
-Vi hann inte till detaljerna. -Vad säger han när han kommer hit?
-Ska jag vara butlern André då? -Var dig själv.
Mitt brittiska, iskalla eller lössläppta jag?
-Vad sägs om ditt trevliga jag? -På din risk då.
-Sabba inte det här för mig. -Ut ur köket, jag måste fokusera.
-Jag kommer och pratar kläder sen. -Ja, ers majestät.
Djupt urringat. Man ska inte gömma sitt liv under skäppan.
Hej. Bor Abbie Reynolds här?
Kom in. Förlåt. Jag har alltid velat göra så. Kom in. Robert.
Abbie sätter på sig ansiktet. Åtminstone ett av dem.
-Så du jobbar med övertaganden? -Det jag gör nu är mer en fusion.
Nåt att dricka? Sätt dig då.
Jag gör sjuka företag friska. Jag är här nu...
Jag jobbar med ett stort bolag som har drabbats av svårigheter-
-och jag ska försöka blåsa liv... Jag svamlar, va?
Det är jätteintressant, men långt. Nåt emot att jag sätter på en skiva?
-Nej. -Bra.
-Frank eller Judy? -Va?
-Frank eller Judy? -Frank, antar jag.
Frank är lite blyg i kväll. men Judy är jättesugen.
Jag tror folks musikaliska preferenser säger mycket om dem.
Jag mötte en chaffis som älskade Carly Simon. Sen bar det bara utför.
-Jag älskar Judy Garland. -Ursäkta, men...
-Är du bög eller spelar du bara bög? -Bra fråga.
Är du intresserad eller spelar du bara intresserad?
-Intresserad av vad? -Abbie. Hon är en spröd blomma.
-Ursäkta. Vem är du? -Jag är Sams pappa.
Då kom jag olägligt. Ska du hämta din son?
Nej, jag bor här.
Hej, Sammy. Hej, lille man. Hur är det?
-Hej. Jag är äntligen klar. -Du är jättesnygg.
-Jag pratade med din exmake. -Vi är inte gifta.
-Jag fattar inget. -Jag berättar när vi äter.
-Hej då. Sitt inte uppe för sent. -Kul att träffas, Robert.
Detsamma. Sköt om er.
Hör av dig. Jag nattar lille Sammy för oss båda.
Sam, vi vänder boken upp och ner-
-och så kliver vi in i prinsessan Lillepropps värld.
-Inget dejtande. -Just det.
-Bokat till kl. 20. Namnet är Cooper. -Det blir en lång väntan.
Ta en drink i baren, så har jag ett bord åt er om...två timmar.
-Två timmar? -Mr Ross. Så roligt att se er igen.
-Bord 14 till mr Ross i kväll. -Självklart. - Följ med här.
Så mycket för att impa på dig. Jag ska ha lite skoj nu.
Gör det nån skillnad om jag säger att Harrison Ford ska äta med oss?
Jag är strax tillbaka.
Harrison Ford?
Mr Cooper? Visst, vad roligt att se er igen.
-Detsamma. -Följer ni med mig?
Tackar.
-Mycket nöje nu. -Tack.
-Skål för att känna okända muskler. -Och för att hitta nya.
Vad gör en investeringskonsult för att roa sig?
Jag älskar så klart yoga. Bergsklättring, squash.
-Jag är en riktig arbetsnarkoman. -Har du några husdjur?
Nej, men några döda växter hemma i New York.
-Favoritfärg? -Alla rosa nyanser.
Du är väldigt presentabel och säkert framgångsrik.
-Du har bra humor. -Tack.
-Så varför är du...? -Varför jag är singel?
-Exakt. Vad är det för fel på dig? -Det har jag undrat själv.
-Ser du nåt uppenbart? -Du har spenat på tänderna.
-Jag skojar bara. -Den var bra.
Jag har väl aldrig träffat rätt kvinna.
Eller så har jag träffat henne, men då var jag fel man.
-Det är min ursäkt. Vad är din? -Jag fick barn och inte en make.
-Kunde du inte fått båda? -Jo, i teorin.
Men om jag väntat på rätt man hade jag kanske inte fått rätt barn.
-Är Robert en bra pappa då? -Han är helt suverän.
Har ni två nånsin haft sex?
En gång för mycket länge sen. I ungefär en halvtimme.
Vi är bästa vänner.
Nej, vi står närmare varann än så. Robert är min familj.
Tack så mycket, sir.
-Smakade det bra, mr Cooper? -Ja, ni lever upp till ert rykte.
Det gör inte ni. Jag hoppas att ni roade er åt ert lilla skämt.
-Vilket skämt? -Att Harrison Ford skulle komma.
Jag frågade om det gör nån skillnad om jag sa det och det gjorde det ju.
God kväll.
Jag får väl gå nu.
Jag skulle be dig följa med in, men...det är en lång historia.
-Jag hade roligt. -Jag med.
-Får jag träffa dig igen? -Så ofta att du blir less på mig.
Jag vet att det här inte är en dejt, men jag måste nog kyssa dig ändå.
Okej.
-Jag kan inte fatta hur bra detta är. -Jag måste berätta en sak till.
-Hur var middagen? -Det var en av mina bästa dejter.
-Grattis. -Nånsin.
-Och vet du vad? -Vad?
-Du är ett riktigt kräk. -Vad menar du?
Du var så oförskämd. Du drämde dörren i Bens ansikte.
-Det gjorde jag inte. -Du drämde dörren i hans ansikte.
Det var ett skämt. Jag såg det i en pjäs. Alla skrattade. Förlåt då.
-Är vi lite på lyset? -Ben köpte universums godaste vin.
Du är avundsjuk för att jag har varit på en dejt.
Hur skulle jag kunna vara avundsjuk? Jag uppmuntrade dig att gå ut.
-Vad är så roligt? -Nåt som Ben sa under middagen.
Förlåt. Man måste ha varit där.
-Han är väldigt lyhörd. -Ifråga om mig, va?
Lustigt nog nämndes du knappt på hela kvällen.
Mer än att jag inseminerades av min bästa vän som är bög.
-Du blev inte inseminerad. -Okej. Kom Sammy i säng okej?
Han heter Sam, inte Sammy. Han är inte Sammy Davis Jr.
Jag vet inte vad det är med dig, men jag går och lägger mig.
-Hey, Sammy. Vill du hoppa i? -Ja.
-Pappa, får jag hoppa i nu? -Visst.
-Kan jag gå i med honom? -Okej.
Så ja! Så ja!
-Herregud. -"Herregud" stämmer bra.
Han ska ut i vattnet!
Det är iskallt.
-Hej, superchaffisen. -Hej, pappa.
-Ska jag knyta ditt skosnöre? -Jag kan göra det.
-När lärde du dig göra det? -Ben lärade mig.
Vad mer har Ben "lärat" dig?
Knasboll!
BILTVÄTT
Ben?
-Vad är det för fel på dig? -Varför är det nåt fel?
Du har inte sagt ett ord till mig på evigheter.
-Ser du vad jag menar? -Abbie...
-Vi behöver prata. -Prata? Det låter inte bra.
-Vi pratar väl nu, va? -Ja.
-Gör det inte mot mig, Ben. -Det är svårt för mig också.
Svårt för dig? Men jag då?
-Jag vet redan vad du ska säga. -Hur vet du vad jag ska säga?
-Jag bara vet det. Hur många ord? -Fem.
Jag visste det. "Det är jag, inte du."
Kunde du inte ha varit bara lite mer originell?
"Jag måste fokusera på mitt jobb. Jag och min extjej ska prova igen."
-Nej, Abbie. Kom här, älskling. -Varför ödslade jag tid på dig?
-Är du galen? Lyssna på mig. -Varför?
Jag är kär i dig.
Hej, lille man. Du kan gå först.
-Pappa! Får jag kolla tecknad film? -Vad är klockan?
Den lilla visaren är på åttan. Nej. Nej, på sjuan.
Sam. Se tecknad film i en timme. Jag vill sova lite till.
-Är Ben min pappa nu? -Va?
-Vi måste reda ut en sak. -Robert!
Vad tänkte ni på? Sam ser en främling i sitt rum på morgonen.
-Ben är ingen främling. -Sam blir förvirrad av honom.
-Vad tror du pågår mellan oss? -Skit samma, men det pågår inte här.
-Vi ska gifta oss. -Va?
Vi har försökt komma på hur vi skulle berätta det.
Att låta Sam hitta er i din säng är inte det jag kallar diskret.
Då pratar vi om det.
Jag har bara haft fem sekunder för att tänka på det. Vad tycker du?
-Jag vet inte. -Det är en bra början.
Vi ska vara vänner. Jag ska inte ta över. Du är en jättebra pappa.
-Himla storsint av dig, Ben. -Sluta! Vi vill inte såra dig.
-När blev det "vi"? -Vi måste lösa det tillsammans.
Sam har en pappa. Familjen har bara en pappa och jag är pappan!
-Absolut. -Du är mamman. Och Ben...
Ben är bara Ben.
I beslut gällande Sam har bara Abbie och jag nån talan.
Om Sam vill ha glass och jag säger nej säger ni två inte ja.
Jag vill inte röstas ner. Detta är ingen demokrati. En sak till...
Han flyttar inte in här.
Förresten... Grattis.
Mamma, varför ska Ben laga mat i kväll?
-Vi äter rostbiff på torsdagar. -Ben gör nåt speciellt i kväll.
En blandning av nudel och klimp, fast lättare. Det är tyskt.
Det låter som om det är farligt och oerhört delikat.
-Har du bett om förflyttning hit? -Ja, det har jag.
-Hur tog de det då? -Det är lite invecklat faktiskt.
-De erbjöd mig att bli partner. -Grattis! Här då?
-Nej, det vore i New York. -Vad sa du till dem då?
-Vad sa du, Ben? -Att jag måste fundera på det.
Ni ska väl inte ha en relation på distans? Det funkar inte.
Annars måste jag lämna firman. Jag har jobbat där i 15 år, Robert.
Omedelbar rengöring i gång 3.
-Pappa är din pappa. Ben är styvfar. -Som i "Askungen"?
Typ. Fast Ben är jättesnäll. Och vi ska alla leva lyckliga i...
Är din karriär viktigare än min? Vi flyttar inte till New York.
-Ska jag sälja kringlor på gatan? -Bli inte arg. Det hände precis.
-Vi har inte löst allt än. -Jag sa inte ens att jag gör det.
Kan vi prata om det där ute? - Sam, kom. Hjälp mig lasta ur.
-Kan du sätta fart? -Robert!
Sätt fart!
-Ni tar inte med er Sam! -Tar med mig vart, pappa?
-Till USA:s cementhuvudstad. -Robert! Det räcker nu.
Vill du prata om det nu? Va?
Måste vi prata nu? Visst. Men inte inför Sam.
Ser du nu? Du gjorde Sam ledsen. Allt var bra tills du kom.
-Allt var inte bra! -Vi försöker komma på det smarta.
Sam och jag har vårt hem här. Om du är så olycklig...
Jag har aldrig varit lyckligare! Du är olycklig.
Vi skulle alltid sätta Sam först, men du offrar allt på ett infall!
Ben är inget infall! Vi kan lösa det här!
Nu går vi, Sam. - Vi går hem. Jag kan inte vara med er just nu.
Sammy, kom tillbaka. - Robert!
-Sisten hem, mamma! -Bra, perfekt! Kom igen, fortare!
Jag hatar barnsäkra lock.
Jag sa ju att ni skulle ha gift er. Då hade du haft rättigheter.
Jag har rättigheter. De ska ingenstans.
Du måste prata med en advokat. Så du vet var du står.
-Jag pratar inte med nån advokat. -Hon gör säkert det.
-Dumma piller. Funkar de verkligen? -Sluta ta dem då.
Om du dör så vet du att de funkade.
-Det säkra före det osäkra, va? -Ja, det säkra före det osäkra.
Gå och prata med en advokat.
Abbie? Abbie?
Det är bra argument, Robert.
Du är biologisk far, är omsorgsfull och har varit delaktig.
Vi har en god chans att få gemensam vårdnad.
Då kan vi hindra henne från att lämna Kalifornien med Sam.
Att du är bög hjälper oss inte. Vi får hoppas på en bussig domare.
Och det finns inte många såna.
Kan du på nåt sätt visa att ms Reynolds är en dålig mor?
Nej.
Kan hon och mr Cooper ge Sam tak över huvudet?
-Super hon? Knarkar hon? -Nej.
-Röker hon? -Påverkar det vårdnadsfrågan?
Det prövas nu i ett mål. Man vet aldrig.
Nej, jag fick henne att sluta för tio år sen. Idiot!
-Få se nu... Är hon promiskuös? -Nej.
-Våldsam? Psykiskt labil? -Nej.
Emotionellt labil?
Inte förrän nu.
-Hej. Varför är du vaken? -Jag tänkte på pappa.
Gjorde du? Vad tänkte du?
Du vet när jag har ont i magen och ni gör te och rostbröd åt mig?
Om pappa får ont i magen, vem ska då göra te och rostbröd åt honom?
När vi blir sjuka så gör vi själva te och rostbröd, för vi är vuxna.
-Det är inte samma sak. -Nej, jag vet att det inte är det.
Men pappa är okej. Han har inte ont i magen.
Jag är rädd att pappa inte vet att jag älskar honom.
Åh, gubben. Pappa vet att du älskar honom.
Om du vill kan du ringa honom i morgon och säga det.
-Vill du göra det? -Ja.
-Får jag sova hos dig en stund? -Ja.
-Jag älskar dig, mamma. -Va, gubben?
Jag älskar dig, mamma.
-Men jag älskar pappa också. -Jag vet.
Kan jag komma in?
-Jag fick kallelsen. -Jag antog att du hade en brödrost.
-Snälla, gör inte det här. -Du gav mig inget val.
-Du skrämde mig. -Vad trodde du att jag skulle göra?
-Kidnappa Sam innan du gjorde det? -Jag var tvungen.
Situationen var osund för honom.
Osund för Sam eller jobbig för dig och Ben?
Du vet vad Ben betyder för mig. Varför kan du inte ge mig chansen?
Varför skulle jag göra det?
-För att du älskar mig. -Jag älskar Sam.
-Varför kan vi inte lösa det? -Få hem Sam. Annars gör rätten det.
Min advokat sa att jag har en bra chans.
-Robert, nej. -Jo!
-Robert, du är inte Sams pappa. -Vad snackar du om?
-Du är inte hans biologiske far. -Du säger allt för att få din vilja.
-Jag önskar att det inte var sant. -Du låg inte med nån annan.
Du öppnade inte ens en tonfiskburk utan att ge mig en utförlig rapport.
Du ljuger. Du är en jävla lögnare!
Minns du när Sams mandlar togs ut? De tog ett blodprov då.
Han är B positiv och vi två är båda 0.
-Sa du inget till mig på tre år? -Jag visste inte hur.
Det betyder att du från början visste att det fanns en chans...
-Gud, jag minns inte ens hans namn. -Jag trodde inte att det var Kevins.
Och pappan skulle vara den mest underbare man jag kände.
Jag ville inte såra dig.
Du förrådde mig!
Jag tänkte att det inte gjorde nåt. Du är hans far på alla viktiga sätt.
-Blodet är irrelevant. -Det är inte så irrelevant nu, va?
-Det förändrar inte ett smack. -Tyvärr, Robert, men det gör det.
Om du drar mig inför rätta så följer det med mig.
För Sams skull, dra det inte så långt.
Vad erbjuder du mig då?
Tre sommarveckor? Ett foto som jag kan ha på kylen?
-Du är skyldig mig mer. -Men inte resten av mitt liv.
Sams liv då?
Och mitt liv då?
Okej. Så Sam har en biologisk far-
-som inte vet att han finns och säkert inte vill ha honom.
Vi kan hävda att hon hade ont uppsåt när hon förteg det.
Det skulle nog skada henne, fast det hade nog inte hjälpt dig.
Man kopplar föräldrars rätt till biologin-
-utom i fall där barnets liv är i överhängande fara.
Jag vet inte vad jag ska säga. Du kan inte vinna.
Sex år måste betyda nåt. Vi kan väl processa?
Alla kan processa, men om du vill ha mitt råd...
-Jag släpper inte Sam. -Gå med på Abbies kompromiss då.
Vi kanske kan lösa det innan det blir otäckare och dyrare.
Hon måste erkänna mina rättigheter som pappa.
Robert, förstår du att ett sånt här mål kan knäcka dig?
Och till slut har du nog inte Sam.
Jag kommer strax.
-Din advokat bad dig släppa målet. -Advokater vill spara ens pengar.
-Inget av det här förvånar mig. -Börja inte nu, pappa.
Om du ska säga "det sa jag ju", säg det, så pratar vi om nåt annat.
-Du måste få tillbaka min sonson. -Han är inte din sonson.
Han är det närmaste jag kommer det.
Det är ingen present. Du kanske kan komma och fixa till vår trädgård.
Tack, pappa.
Få tillbaka din pojke. Det måste du.
Robert. De väntar på oss.
Titta inte dit. Du blir bara arg.
Jag har gått igenom era yrkanden.
Ms Reynolds, ni och mr Cooper är för tillfället inte gifta, va?
-Nej, men vi är förlovade. -En mycket kort förlovning...
-Är barnets biologiske far inte med? -Nej.
Mr Whittaker, ni begär gemensam vårdnad.
Varför tror ni er ha rätt till det?
-Jag har varit Sams far sen... -Protest.
Då mr Whittaker är varken juridisk eller biologisk förälder-
-är det direkt olämpligt att han kallar sig "far".
Han kanske kan använda ordet "förmyndare"?
Han har bott med ms Reynolds sen barnet föddes och fungerat som far.
Sam erkänner honom som sin far.
För tydlighetens skull bör mr Whittaker kallas "förmyndare" här.
Tack, herr domare.
Mr Whittaker, bodde ni i fem år med en viss Eric Walker?
Ja.
-Vad hade ni för relation? -Protest.
-Avvisas. -Vi var ett par.
Avtjänar Eric Walker fem års fängelse för narkotikainnehav?
Vi har inte setts på sju år. Det har inget med nåt att göra.
Besökte ni den 8 oktober i fjol en nattklubb i Santa Monica-
-som heter "Sit and Spin"?
-Det minns jag inte. -Det är en bögklubb, va?
-Vet inte. Antagligen. -Såg ni folk ta droger där?
Är ni medlem i militanta homosexgrupper?
Jag delade ut mat till aidssjuka.
-Förstår Sam att ni är bög? -Nej, inte precis.
-Har ni försökt förklara det för Sam? -Nej, han är en sexårig pojke.
Han frågade varför jag inte sov med hans mamma. Jag sa att hon snarkar.
Har Sam nånsin sett er ha oralsex med en annan man?
-Protest. -Sluta nu!
Jag föreslår att ni pratar med er klient.
-Vill du vinna, Abbie? -Sparka inte skiten ur honom!
Förhandlingen gäller inte min klients sexuella bakgrund.
Nej, hans karaktär och om han är pålitlig nog att ha delad vårdnad.
Vill ni höra lite om vem jag är? Då ska jag berätta det för er.
Jag är en aktiv far.
-Förmyndare, tack. -Far!
Jag är far till en pojke som jag älskar över allt annat.
Jag har bott med en kvinna som till nyligen var min bästa vän i världen.
Jag är även en homosexuell man. Det är den jag är.
-Vad gör det mig till? -Jag vet inte. En hycklare?
-Protest! -Jag tar tillbaka kommentaren.
Det börjar bli sent. Vi fortsätter på måndag morgon.
Ms Reynolds, ni låter mr Whittaker besöka Sam nu på söndag.
Jag bryr mig inte. De ska ge släppa tre singlar till.
Vi får dumpa albumet. Hur mycket pengar har vi satsat på dem hittills?
Snälla du. Som om jag bryr mig.
Ursäkta?
Jag ringer dig sen.
Du minns mig säkert inte. Åtminstone hoppas jag inte det.
-Jo då, jag minns dig. -Vi måste prata om nåt viktigt.
Lugn bara. Jag ställer inte till med en scen.
Träffades du och Abbie nånsin efter att ni hade gjort slut?
-Kanske en sista gång? -Vad angår det dig?
-Han heter Sam. -Va?
Han har precis fyllt sex.
-Nej, lägg av! -Titta. Han har din haka.
-Jag är dum som inte har sett det. -Vill hon ha pengar så kan du gå.
Hon räknar med att du inte har nåt intresse alls.
-Vad har det med mig att göra då? -Jag behöver din hjälp.
Sam!
Vänta!
Okej, kör nu.
Hej, Kevin. Bra att du kom. - Sam, Kevin är min gamle vän. Säg hej.
-Hej. -Nej, hälsa fint.
Det är jättetrevligt att träffa dig!
Sam. Det är ett bra namn.
Det är fullt av japaner.
Är det sant eller skojar du? Kommer tidvattensvågen verkligen?
-Han kallar dig "pappa". -Jag har alltid varit hans far.
-Vad har detta med mig att göra? -Jag behöver din hjälp.
-Du ska söka gemensam vårdnad. -Va?
Abbie ska gifta sig och flytta till New York med Sam.
-Jag kan inte stoppa dem. -Jag vill inte dras in i det här.
Jag betalar processkostnaderna. Jag betalar allt som krävs.
När jag får gemensam vårdnad så behöver du inte ens träffa honom.
-Jag kan inte gå med på det här. -Hej, pappa!
Snälla, hjälp mig. Snälla.
Det är helt galet. Jag kan inte hjälpa dig. Ledsen.
Innan jag avkunnar min dom, har nån nåt mer att tillägga?
Jag har det, herr domare.
Jag har hela livet tänkt på blod. Oroat mig för blod.
Och blod...
Det är precis som skit. Vi är alla fulla av det.
Det är bra, det blir dåligt, men det är inte den vi är.
Att vara en riktig förälder kräver mer än dna.
Ingen kan ge det till dig och ingen kan ta det ifrån dig.
Jag har förtjänat min rätt att vara Sams far.
Så vad ni än beslutar så är Sam min son forever and always.
Mr Whittaker, jag vet hur djupt fäst ni är vid barnet-
-och att ni har varit en exemplarisk förälder.
Och jag tror att kärlek och hängivenhet ska belönas.
Men det är mitt jobb att döma enligt Kaliforniens lagar.
Och just nu måste jag-
-ge full vårdnad till Sams mor Abbie Reynolds.
Är du okej, älskling?
Ursäkta, fru domare. Får jag komma fram till er?
Min klient har ett intresse i detta.
-Kevin Lassiter. -Jag är Sams biologiske far.
-Ni kommer lite sent. -Abbie har aldrig sagt det till mig.
-Är det sant, ms Reynolds? -Ja.
Mr Lassiter har ett bra fast jobb och en stor släkt här i området.
Vill ni ha gemensam vårdnad, mr Lassiter?
Jag vill umgås med honom för att kolla det. Jag vill lära känna honom.
Ombud, kom fram till mig.
-Varför sa du inget till mig? -Jag måste få lära känna min son.
-Vi kan säkert... -Det rör bara mig och Sam, inte dig.
Jag är bara ärlig.
Efter det som hände nu så avgör jag inte det här målet-
-förrän en vårdnadsutredning gjorts.
Vi samlas igen om fyra månader, den 15 november.
Och ms Reynolds får tillfällig vårdnad om barnet-
-men får inte lämna Kalifornien i avvaktan på rättens beslut.
Jag är ledsen, Robert. Jag vet hur jobbigt det här är.
-Ditt jävla as! -Jag var tvungen.
Tvungen att föra in honom i mitt och Sams liv för evigt?
-Du gav mig inget val, Abbie. -Du hade ett val.
-Du kan aldrig ta tillbaka det här. -Abbie, kom nu.
Robert, jag är hemskt ledsen.
-Hej, Robert. -Hej, Ben.
-Hur är det? -Jag låter honom aldrig se mig.
Du...jag är ledsen för hur det... Du vet.
Du flyttade inte.
Jag blev inte partner och jag lämnade firman.
-Man gör det man måste göra. -Hur är det med Kevin?
Vi har träffat honom en gång, men för flera månader sen.
-Var är Sam? -Han och Abbie är på lärarmöte.
-Vad har han gjort? -Han har ett läsproblem.
Han håller böcker upp och ner och tycker hans version är bättre.
-Pappa! -Sam! Kom tillbaka nu!
-Pappa! -Kom hit nu!
-In i bilen! -Pappa! Pappa!
Du...det är för tidigt.
Kanske en dag nån gång, va?
Fönster.
Vi klantade till det rejält, va?
-Hur är det med Sam? -Det är bra med honom.
Han saknar dig.
Jag saknar dig.
Jag saknar oss.
Gå och ät med din pappa.
-Pappa! -Sam!
-Hur är det med dig? -Bra. Men inga fler pappor, okej?
Kom hem med honom när ni har ätit, okej?
-Vad vill du ha för mat, min son? -Vi äter rostbiff på torsdagar.
Du har helt rätt. Det gör vi.
-Jag älskar dig, Sam. -Jag älskar dig, pappa.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2019
Ansvarig utgivare: Anders Melin